EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
SLAGET PÅ STRANDEN
Är du okej?
Jag såg dig
som pojke.
Vid stadsspelen.
Du brottades mot din bror.
Det var en bra kamp.
Kämpade jag bra?
Vad gjorde du innan du blev en soldat?
En smeds lärling.
För din far?
Jag är föräldralös.
Nej.
Nej, du är Trojas son.
Jag är redo att ge mitt liv för henne.
Vad heter du?
Astyanax.
Hur var det?
Slogs du nära Hektor?
Dödade du några greker?
Jag önskar att jag kunde ha varit där.
- De slaktade oss. - Vad?
Du är inte en soldat, du är en pojke.
Du går inte ut där.
Jag slåss för min stad om jag vill.
Som du.
Som alla män.
De unga skulle vara reserver.
Jag beordrade det.
Fienden tog sig igenom våra rader,
vi var tvungna att skicka in förstärkning.
Grekerna firar utanför vår mur.
De kan se segern vid horisonten.
Så nära muren och vi kommer ändå inte in.
Inte utan myrmidonerna, nej.
När det här är över vill jag att tusen låtar skrivs om de fega myrmidonerna.
Ettusen berättelser om hur de satt på röven medan vi slogs.
Bara du inte förväntar dig att jag ska sjunga någon.
Hon tittade på.
Jag skickade iväg Paris som ett skrämt barn från mitt svärd.
Ändå stannar hon kvar bakom muren.
Odysseus har skickats tillbaka för att prata med Akilles.
Han kanske kan lösa det.
Hur är du vid liv?
Är du farlig?
Det är jag med.
Penthesilea,
vår amasondrottning.
Hur hamnade du i floden?
Vad heter du?
Du är en soldat.
Du är långt ifrån något slagfält.
Tycker du att det är barbariskt?
Jag fick honom att leta efter mannen som förrådde oss.
Och så visade det sig vara han.
Det är kanske barbariskt.
Men kriget är inte bara utanför muren.
Det är här inne.
Det är hos oss.
På gatorna, i husen, i skuggorna av Troja.
Låt honom bli en läxa för oss alla,
att förräderi antar ett vänligt ansikte.
Det är så här det slutar.
Helena,
du hittade mig.
Jag sa åt dig att få ut honom ur staden,
inte döda honom.
Jag försökte,
men han kunde inte övertalas.
Du ljuger.
Han tänkte ta det till kungen med ett anklagelsebrev.
Du vet att jag kan få ut dig.
Det tar inte lång tid.
En natts förberedelser, bara.
Jag bad inte om det.
Det behövde du inte.
Dra!
Släpp!
Vi hittade det här.
Bär Trojas vanliga soldater sådana här vapen?
Jag heter Alexander,
jag är Priams son. Prins av Troja.
Mitt och stadens öde är sammanflätade.
Så du hoppade av ädelhet.
Det finns en profetia.
Så är det alltid med pojkar som du.
Så länge jag lever är Troja dömt till undergång.
Så om jag dödar dig nu, gör jag Troja en tjänst.
Jag är inte rädd för att dö.
Bara inte så bra på det.
Så du skulle slåss för Troja?
Jag skulle slåss för alla som vill döda greker.
Vad har grekerna gjort dig?
De flesta ingenting.
Jag dödar dem ändå.
Jag dödar den man som slåss under myrmidonernas fana.
Så du vill döda Akilles.
Jag vill gärna försöka.
Vi rider mot staden imorgon.
Följ med oss och slåss för ditt folk.
Om det känns bättre,
så kommer du säkert att dö.
Du saknar det,
det vet jag.
Adrenalinet.
Smaken av metall på din tunga.
Ljudet.
Kaoset.
Jag saknar stillheten.
När jag möter en värdig motståndare,
stannar alla runt om oss upp.
Dånet från striden rinner av som en våg.
I ett par ögonblick, är det bara vi två.
Sen dödar jag honom.
Och alla återgår till vad de gjorde.
Följ med och gör det.
Följ med och slåss.
Avsluta detta.
Min heder förhindrar det.
Jag försökte.
Du borde äta.
Du kommer behöva styrkan.
Vi åker vid soluppgången. Vad ska du göra?
Om du ska ta livet av dig, bara gör det.
Varför hatar er drottning Akilles?
Han dödade hennes döttrar.
Hennes systrar, hennes soldater.
Det finns ett pris att betala.
Han har inte betalat det än.
För tur.
Grekerna har slagit läger utanför vår mur.
Vårt folk svälter.
Min bror är borta.
Din son sparkar mig.
Jag har känt Pandarus sen jag var liten.
Jag trodde aldrig att han var kapabel att förråda oss.
Nej.
Afrodite.
Låt mig finna en väg
genom mörkret.
För att hålla samman min stads mur.
Låt barnen i Troja leka i solen igen.
Låt dem smaka bröd.
Låt fäder bli gamla med sina unga.
Med sina fruar.
Sina bröder.
Varför leker du med mig?
Varför sa du inget om profetian?
Det var inte min plikt.
Vi skickade iväg vår son för att dö.
Sen lät vi honom komma tillbaka,
fast vi visste vilken skada det skulle göra.
Det är sant. Troja stupar medan Paris lever.
Men förbannelsen har brutits.
Det som lovades, kommer inte att ske.
Ditt hjärta stannade när du slog i vattnet.
- Jag är inte död. - Men du var det.
Och de kvinnliga krigarna tog dig tillbaka.
När du lämnade det dödliga riket fullgjordes profetian.
Döden tog dig,
och nu kan du börja om på nytt.
En andra chans.
En chans till vad?
För fäder att bli gamla med sina barn.
Och sina bröder.
Minns du att du valde mig?
Ja.
Om vi spelade upp den dagen tusen gånger till,
skulle du välja mig ytterligare tusen gånger.
Ja.
Hektor?
Min bror lever.
Jag trodde att du aldrig skulle komma tillbaka.
Varför?
Varför lämnade du mig?
Jag skämdes.
Vi kunde ha löst det.
Det fanns en profetia.
Jag bryr mig inte!
Jag bryr mig inte om en dum profetia.
Afrodite besökte mig.
Hon kom och sa
att jag hade fått en till chans.
Att jag kunde komma hem
till dig.
Jag älskar dig.
Du måste prata med dem.
Jag vet.
Har du varit innanför Trojas mur?
En gång.
När jag var liten.
Var det en lycklig plats?
Det fanns en marknad.
Kvinnor som sålde smycken.
En man som grillade fåglar på spett.
Barn som lekte.
Köpmän, musiker. Färger jag aldrig sett tidigare.
Jag vill att du ska veta att alla minnen du har därifrån,
varje byggnad du passerade, varje person du såg,
jag ska bränna ner allt.
Jag ska hugga ned allt, jag ska tvätta det i blod.
Kan du föreställa dig det?
Sir.
Du, kom in.
Du, stick.
Några nyheter om Akilles?
Fortfarande inget.
Vi kan fortfarande ta staden.
Det går fortare med honom.
Har du bråttom hem, Odysseus?
Ja.
Skynda inte. Det är då man gör misstag.
Följ med mig.
Det gäller din bror.
Han kunde inte leva med det han gjort.
Jag beklagar.
Mor.
Afrodite kom till oss.
Hon kom till mig också.
Hon sa att förbannelsen var bruten.
Att du hade dött och återvänt.
Det är sant.
Min son.
De dödade Agelaus.
Jag är ledsen.
Han var en god man.
Vi ska ordna lite mat och en säng...
Vad är fel?
Kan vi tala med generalerna tillsammans?
Vi behöver bara tio män, till en början.
- Achaikos? - Död.
- Euclid? - Döende.
Kyros?
- Nej. - Okej.
Vi har Deiphobus, Troilus, jag, du och Aeneas.
Aeneas, ge oss fem till av dina bästa och mest levande soldater.
Ge dem svärd och sköld
och ta dem till främre grinden direkt.
Kusiner, lite försiktighet?
Försiktighet gör ingen nytta nu.
Om ni har sinnesnärvaro att lyssna,
är mitt råd att ta det lugnt och att fundera ut en bättre strategi.
Tio av er?
Förstärkning ansluter när vi börjar.
Hoppas att ingen sticker den här gången.
Är du säker på detta?
Jag slåss för er båda.
Grekerna har avancerat fram till muren.
Bara Akilles är kvar på stranden.
Och han slåss inte.
Vi tar oss in bakom dem,
sätter stopp för deras förnödenheter.
Vi förstör deras lager.
Allt...
Vi låter dem smaka på sin egen medicin.
Min make är tillbaka.
Var är han nu?
På slagfältet.
Han slåss för staden.
Bra gjort.
Min position har bekräftats igen.
Grekerna
skickas tillbaka där de kom ifrån
och du ska följa med dem
om du har något i huvudet.
Jag kan inte åka utan dig.
Vakterna får komma hit och piska av huden från din rygg
om du understår dig att diktera villkor för mig.
Din make är tillbaka,
men dagarna då han satte ditt välmående framför stadens
är borta.
De här trojanska smyckena är en snara runt din hals.
Och de dras åt.
Du hörde kanske inte.
Förbannelsen har brutits.
Vinden har vänt.
När Trojas mur börjar falla,
och kaoset tar över,
då kan jag göra mycket lite för att skydda dig.
Låt mig hjälpa dig.
Du måste ut från staden.
Nu.
Hallå där.
Var respektfull, Deiphobus.
De kan döda dig med sina bara händer.
Det skulle jag gilla.
God kväll, Ers Majestät.
Har grekiskt blod spillts?
Nej.
Då är det ännu inte en god kväll.
Så fräckt av dem.
Det här är galenskap.
De attackerar inte först utan att Akilles säger det.
Döda inte någon av dem då.
Alla tillbaka!
Tillbaka till kusten! Skynda er!
Vi tar oss tillbaka.
Greker!
Här kommer de!
Grekerna drar sig tillbaka till stranden.
Kom igen! Fortare än kvickt!
Döda dem alla!
Det låter nästan fridfullt, eller hur?
Men där ute är det skrik och blod.
Och våra makar är där.
De slåss för oss och för staden.
Villiga att offra allt.
Och vi måste titta på.
Jag tar dig inte för sorten som trivs med att bara titta på.
Jag har ingen önskan om strid.
Vi är inom en pils avstånd, vi borde slåss.
Är vi myrmidoner eller inte?
Trojanerna bränner våra förnödenheter!
Och vi som var så nära seger.
Så hänsynslöst av dem.
Om maten tar slut, svälter vi som alla andra.
Menelaos har det säkert under kontroll.
Han har ingenting under kontroll.
Tiden är inne, Akilles.
Du förlorade och du har surat ända sen dess.
Du är inte bättre än Agamemnon.
Han vet att han är en arrogant skit.
Han försöker inte dölja det bakom några ädla ideal.
Är du klar?
Jag tänker inte vänta på att du minns
att du har ett par kulor och ett svärd.
Jag vill hem nu och längtar tills kriget är över!
Du kanske borde åka
innan jag glömmer att jag en gång tyckte om dig.
Det är inte tycke,
det är kärlek.
Och jag är inte rädd för det.
När min mor doppade mig i floden som barn,
gjorde hon det med en mors kärlek.
Hon höll om mig hårt,
även om hon ville se till att göra mig oövervinnerlig,
var hon rädd att hon skulle dränka mig.
Kärlek är svaghet.
Det behöver det inte vara.
Slåss med mig.
Om inte, slåss då för mig.
Akilles!
Akilles! Han är tillbaka!
Myrmidoner!
Akilles!
Han är här.
Håll dig nära, Alexander!
Nej!
Skickar du ut en annan man i din rustning?
Din son, min prins.
Han får namnet Astyanax.
Han kommer hit för dig, eller hur?
Hektor, du kan slå honom.
Hektor?
Deras armé är tillbaka på stranden.
Ja.
Jag tyckte om när de var utanför muren.
Jag tyckte om att se dem.
Jag tycker att saker man inte ser
är mycket mer skrämmande än de saker man ser.
Min make.
Berätta.
Vad ser du om Hektor?
Kommer Akilles efter honom?
Jag vet inte.
Vad ser du?
Jag ser inget.
Bara mörker.
Då har förbannelsen brutits.
Vi brände deras förnödenheter, vi har amasonerna på vår sida.
Det är dags att slå till nu!
Vår armé är hungrigare än deras.
Vår armé kommer alltid att vara hungrig!
Men deras återhämtar sig.
Om ni förlorar då?
Akilles.
Hektor!
Du kommer aldrig...
Hektor!
Ditt folk tittar på!
- Jag måste slåss mot honom. - Nej.
Han har rätt.
Staden tittar på. Jag kan inte vägra.
Du måste!
Ge mig min rustning.
Jag såg din man dö på stranden.
Han bad om nåd som en våldtagen tjänsteflicka.
Jag har aldrig sett en soldat dö med så lite värdighet.
Min drottning kommer öppna ditt hjärta
och dricka ditt blod, son till en hora.
Son till en gudinna, faktiskt.
Hektor!
Snälla, gå inte ut där. Inte idag.
- Slåss inte mot honom. - Jag har inget val.
Stanna här med mig. Med vår son.
Snälla.
Jag skulle välja ett kort liv som din make än ett långt i ensamhet.
Jag slåss för er båda.
Öppna grindarna!
Du blöder som resten av oss.
På dina knän.
Jag dör på fötter.
Du dör på dina knän.
När du når flodmannen,
vila lite.
Din fru och son kommer strax därefter.
Astyanax.
Jag är föräldralös.
Du är Trojas son.
Jag är redo att ge mitt liv för henne.
Översatt av: Jonna Persson